www.DanishBits.org
I begyndelsen bragte Gud tre skabninger til verden:
Englene, dyrene...
...og menneskene.
Englene blev skabt af hans ord. De kan ikke volde ondt.
De kan ikke gå imod hans vilje.
Dyrene styres af deres instinkter.
Også de følger deres Skabers bud.
I Toraen står der, at Gud brugte-
- næsten seks dage på at skabe disse skabninger.
Og så lige før solnedgang tog han en smule jord-
- og af det skabte han manden og kvinden.
Var det blot en indskydelse...
...eller kronen på værket?
Hvad er så dette:
Mand, kvinde?
Det er en skabning, som kan være ulydig.
Vi er de eneste skabninger, som har en fri vilje.
Vi svæver mellem englenes klarhed og dyrenes begær.
Valgmuligheden er et privilegium og en byrde.
Vi må da vælge det indviklede liv, vi lever.
Ring efter en ambulance!
Rav? Rav! Åbn øjnene.
Hold vejret.
Du var altså 15, da du fik din første tatovering?
- Det gjorde ondt. - Var det Jesus?
Jesus gjorde virkelig ondt.
Den er pæn.
- Får du det, du skal bruge? - Ja, det er fantastisk.
- Er alt i orden? - Jeg trænger snart til en smøg.
Fem minutter til?
Jeg tager den.
Sænk hagen lidt.
Det er skønt, når du smiler lidt.
- Ronnie? - Ikke nu.
Ronnie? Du må tale med denne mand.
- Hallo? - Ja?
- Er Dovid her? - Ja.
Rabbiner? Der er besøg.
- Hvem er det? - Det sagde hun ikke.
- Dovid. - Ronit.
Ronit. Vi ventede dig ikke.
Gjorde I ikke?
- Jeg troede... - Jeg ønsker dig et langt liv.
Tak. Undskyld, det glemte jeg.
- Kom du direkte fra lufthavnen? - Ja. Jeg tager på hotel.
Folk er her for at ære Rav.
Javel.
Går det?
Ja.
- Hvordan døde han? - Af lungebetændelse i sidste ende.
- Jeg lægger dem her væk. - Vil du tage den her?
Goddag.
- Ronit! - Fruma?
Det er virkelig dig!
Moshe! Ronit, du er her.
- Selvfølgelig er du her. - Åh, Fruma.
- Ronit. - Onkel Hartog.
- Hvordan går det? - Fint.
- Jeg ønsker dig et langt liv. - Ja...
- Tag frakken og halstørklædet af. - Nej, det beholder jeg på.
Du kom altså.
- Er alt i orden? - Har du kaffe?
- Må jeg få en kop? - Kom.
- Drikker du den stadig sort? - Ja tak.
Jeg tager en taxa om lidt.
- Bliv her, Ronit. - Det behøves ikke. Ellers tak.
- Bliv her. - Mener du det?
Tak.
Kom du for at... sørge over Rav?
- Hvorfor skulle jeg ellers være her? - Du er uforudsigelig.
- Er du stadig vred på mig? - Du forlod os så pludseligt.
Er du gift?
- Hvornår skete det? - For nogen tid siden.
Fortæl mere! Hvem er hun? Du milde! Det er vel ikke Hinda?
Dovid, du giftede dig vel ikke med Hinda fra Hendon?
- Du giftede dig med Hinda. Nej, Dovid. - Nej.
- Det var ikke Hinda. - Godt.
Men der er 20 kvinder derude, som er fuldstændig ligesom Hinda.
- Hej, Esti. - Ronit.
- Hvordan går det? - Jeg...
Jeg er her, og det føles mærkeligt. Hvordan har du det?
- Jeg ønsker dig et langt liv. - Tak.
- Du ligner virkelig en newyorker. - Ja.
Du ser meget from ud, Esti.
- Skal jeg stille mere mad frem? - Nej, det kan Dovids kone gøre.
Hvem er mrs Kuperman, Esti? Kan vi lide hende?
Ronit ville tage på hotel, men jeg sagde, at hun skal blive her.
Ja, det må du gøre.
- Jeg reder op i gæsteværelset. - Jeg kan gøre det.
- I er gift. - Ja.
- Ja, det er vi. - Hvorfor fortalte I mig det ikke?
Du forsvandt.
Hold da op!
Fint. Jamen... tillykke.
- Nej, lad være. Kom. - Udmærket.
Mindeceremonien bliver velbesøgt.
Du og Esti giftede jer.
- Det var altid os tre. - Du flyttede og forlod os.
- Jeg vidste ikke, at han var syg. - Rav ønskede ikke, at du vidste det.
Han blev meget skrøbelig til sidst.
Han ønskede nok ikke, at du skulle se ham sådan.
Du burde have ringet.
Denne uge har været svær, Ronit.
- Jeg beder dig. - Min far er lige død.
Jeg ved det. Jeg ved det. Jeg var der.
I fortalte mig i det mindste, at han var død.
Det er vigtigt, at vi i denne uge optræder respektfuldt.
- Respektfuldt? - Det er det vigtigste.
Naturligvis.
Du må undskylde rodet.
- Jeg henter nogle bøjler. - Tak.
Hvad er der?
- Ser jeg ældre ud? - Det var ikke det, jeg tænkte.
Jeg ser træt ud.
Bør jeg overnatte et andet sted?
Gør, som du vil.
- Kan man åbne vinduerne? - Nej, du må gå nedenunder for at ryge.
Værsgo. Jeg hentede et tæppe.
"Rav Krushkas alt for tidlige død er et hårdt slag for de britiske jøder."
"Han var en kæmpe inden for troen. Han efterlader sig ingen børn."
- En doven journalist. - Barnløs!
Det er sikkert skrevet af en 12- årig. Glem det bare.
Alle elsker ham så højt.
Jeg tænkte tit på, om jeg elskede ham lige så meget, hvis overhovedet.
- Du er hans datter. - Men han var tættere på dig.
Han holdt af at undervise mig.
Nå... Sov nu, Ronit.
Godnat. Jeg tog...
Jeg tog den her med til jer. Det er...
- Er det dine fotos? - Ja.
- Tak. - Det var så lidt.
Godnat.
Er det rart at være gift med hinanden?
Ja. Vi er meget lykkelige.
Godnat.
Dav.
Der ligger min far.
- Lad os gå. - Jeg kondolerer.
- Er alt vel? - Ja.
- Godmorgen, mrs Kuperman. - Godmorgen, Rina.
- Hvordan har din uge været? - God.
Godmorgen, piger.
- Hun har ikke haft sin egen klasse. - Godt.
- Jeg var glad for at kunne få fri. - Naturligvis.
- Det er rart at have dig tilbage. - Tak.
- Godmorgen, piger. - Godmorgen, mrs Kuperman.
Jeg har savnet jer.
- Yosef. - Rabbiner.
- Dr. Rigler. - Godmorgen.
- Hvordan går det med talen? - Jeg arbejder på den.
- Det bliver en god mindeceremoni. - Rav ville være stolt.
Det er jeg glad for, at du siger.
- Ronit Krushka bor hos dig. - Ja, det gør hun.
Hav en god dag.
"Min elskede er min myrra-
- som hviler mellem mine bryster."
"Min elskede er et bundt hennablomster i En- Gedis vingårde."
Handler det om sensualitet og manifestationen af ægte kærlighed?
Kan det være...
...at der mellem mand og kvinde findes noget højere end det?
Hylder referencen til sensuelle fornøjelser ikke den fysiske kærlighed?
Nydelsen bliver det højeste.
"Hvor er du skøn, min elskede. Hvor er du skøn!"
"Dine øjne er duer."
"Hvor er du smuk, min elskede, ja, du er indtagende!"
"Og grønklædt er vort leje."
Må jeg bede om et stykke apfelstrudel?
- Må jeg også bede om sådan en? - En Linzer- kage.
- Mange tak. - Tak.
- Vil du vælge? - Ja.
Stearinlys...
Er det forkert? Det er bare onkel Hartog.
Og rabbi Goldfarb og hans kone.
- Inviterede han mig alligevel? - Nej, jeg inviterede dig.
- Kom ind. - Godt.
- Er alt i orden? - Ja.
- God sabbat. - God sabbat.
- Amen. - Amen.
Vi forstod det første gang.
Hun skal altid forklare sine vittigheder. Det er problemet.
Han giver aldrig slip på det. Han nævner hans navn hver dag.
- Hvad er Andy for et navn? - Han har ikke andet at sige.
Jo, at han er uduelig. Jeg elsker min søn, men...
- Sådan siger hans egen far. - Jeg elsker ham.
Da Basha fik sin anden søn, blev han kaldt Daniel, efter min far.
De bor i Australien, i Melbourne. Vi har 37 børnebørn.
Ikke dårligt!
- Vi så dine fotos i et blad. - Det var billederne af tvillingerne.
- Der stod, at du hed Ronnie Curtis. - Det er mit professionelle navn.
Hvad er der galt med Krushka?
- Kunstnere skifter nogle gange navn. - Nemlig, Fruma.
Kvinder skifter navn hver dag.
De tager deres mands navn og udsletter dermed deres egen historie.
- Er det ikke sandt? - De udsletter den da ikke.
Jo, sådan er det.
- Ronit, du ligner din mor meget. - Begynd nu ikke på det.
- Har hun ikke Leahs øjne? - Jo, hun har smukke øjne.
- Hun er smuk. - Onkel...
Din kære søster forlod os alt for tidligt.
Og nu Rav. Det må være kommet som et chok for dig, Ronit.
Ja, selvfølgelig.
- Vi troede ikke, vi ville se dig igen. - Jeg er ked af at måtte skuffe jer.
- Mere kaffe? - Nej tak, men jeg vil tale om huset.
- Ikke under sabbatten. - Undskyld.
- Kom til kontoret, så taler vi om det. - Fint.
Du må tage din mors lysestager med.
- Giv dem til dine børn. - Jeg vil ikke have børn.
- Behold dem, og giv dem videre. - Ja.
- Jeg vil sælge huset, onkel. - Ikke nu.
- Jeg får brug for hjælp. - Ja, men ikke... Ronit!
Hvor gammel var du, da Rav begyndte at undervise dig?
12 eller 13.
- Dovid har gjort det godt. - Ja, i sandhed.
Meget har ændret sig. Der er mange problemer.
- Boliger, job... - Unge. En af dem tog stoffer!
Folk burde holde op med at få så mange børn.
Det er ikke noget, vi ikke kan håndtere.
Du er ikke gift. Du må finde nogen, Ronit.
- Det er hårdt at blive gammel alene. - Jeg har nogle dejlige venner.
Du morer dig, men det slutter.
Men at være gift... Det er sådan, det skal være.
Er det? Eller er det en institutionaliseret forpligtelse?
Hold nu op, Ronit.
Lad os sige, at jeg blev her i et år. Jeg ville blive giftet bort.
Efter ti kærlighedsløse år ville jeg tage mit eget liv.
Jeg lider af jetlag, så jeg må hellere...
Jeg går. Vi ses derhjemme.
Det var hyggeligt at se jer alle. God sabbat, skat.
Tak for middagen.
- Følg hende hjem. Jeg kommer snart. - Fint.
Undskyld.
Tak, det smagte dejligt. God sabbat.
Ronit?
Hvorfor er mrs Goldfarb så ond?
- Hun lever et godt liv. Hvad vil hun? - Hvad vil folk?
- Hvad vil du? Ved du det? - Ja, det gør jeg.
Jeg vil have, at min far skal vide, at jeg elskede ham.
- Vidste han det mon? - Ja, det gjorde han.
Det må han have vidst.
Jeg er virkelig ked af det, Ronit.
Rav...
Du har mistet din far.
- Han er klar til at se dig nu. - Tak.
Parykken...
- Ronnie. Lad os gå ovenpå. - Fint.
Kom ind. Sid ned.
- Ronit... - Jeg er blevet from!
Lad være at lave sjov.
Nå...
- Du kan hente dine personlige ejendele. - Der er mange nøgler.
Vil du hjælpe mig med at sælge det?
Tredje paragraf.
"Rav Shlomo Krushkas testamente".
Rav Krushka efterlod huset og alle sine ejendele til synagogen.
- Undskyld, hvis det kom som et chok. - Nej. Det er bare et hus.
- Et barn skal tage sig af sin far. - Jeg vidste ikke, at han var syg.
Nej, du var her jo ikke!
- Du var det eneste, han havde tilbage. - Det ved jeg.
Det må være smertefuldt for dig ikke at få Ravs tilgivelse.
- Hej, mrs Kuperman. - Hej, Shmuli.
- Hej, Rivkah. Du ser godt ud. - Tak.
- Har alle det godt? - Ja.
- Vi satte stor pris på al hjælpen. - Selvfølgelig.
Hej, Shayna.
Du er så sød.
- Jeg har lige set Ronit. - Jaså?
- Hvor? - Hun gik hen ad gaden.
- Hun har ikke ændret sig, vel? - Nej, det har hun ikke.
- Godt... - Vi ses.
- Farvel, mrs Kuperman. - Ja.
Ronit?
Du har paryk på.
Nej.
Lad mig gøre det.
- Sådan. - Tak.
Du må undskylde rodet.
Din onkel ville tage sig af det hele.
Han vil ikke have, at vi rører noget, før de henter det.
Han efterlod det hele til synagogen.
- Ville du virkelig have det? - Økonomisk uafhængighed? Nej.
Det ville være for nemt.
Men det havde været rart, hvis han havde nævnt mig i testamentet.
- Og efterladt en pibe til mig. - Ja.
Jeg tager ikke med til mindeceremonien.
Der er ingen grund til, at jeg er her. Jeg ændrer min billet.
Jamen...
Det går mig på, at jeg aldrig fotograferede ham.
Hele dagen læste han Toraen og kommentarerne til Toraen-
- og noterne om kommentarerne og debatterne om noterne.
Og vi kunne gøre, hvad vi ville.
Bør jeg tage tidligere hjem?
Nej.
Jeg synes slet ikke, at du skal rejse.
Åh, tak.
Tak.
Åh, Ronit...
Esti... Da jeg så dig...
Ja, i lige måde.
Esti, Esti, Esti...
Åh, nej...
- Undskyld. Undskyld. - Nej... Det gør ikke noget.
- Jeg er virkelig ked af det. - Det er i orden.
Jeg...
Du ligner faktisk din mor.
Åh, dog...
- Ronit, har du det godt? - Nej.
Det var mig, der ringede til synagogen i New York, så du fik besked.
Jeg må have noget frisk luft.
Hvorfor giftede du dig? Hvorfor rejste du ikke?
Husker du, hvad Rav sagde om ægteskab?
- Jo, du gør. - "Vil du ældes alene?"
Nej. "Vil du ældes uden familie og glæder?"
"Dovid er en god dreng. Han er vild med dig. Gift dig med ham."
- Var alt i orden, da jeg rejste? - Nej. Jeg var... syg.
- Hvad var det for en sygdom? - Den sad i hovedet.
Hvis jeg skulle gå i seng med en mand, hvorfor så ikke vores bedste ven?
- Åh, Esti... - Han troede, at det ville helbrede mig.
- Det har ikke været en katastrofe. - Er det nok?
- Skal du have sex hver fredag? - Det er ikke obligatorisk.
- Hvad skete der med dig? - Ingenting.
Du skete. Så blev jeg lærer, og det blev vigtigt.
- Du kan være lærer hvor som helst. - Jeg elsker pigerne.
- Jeg giver dem ambitioner. - Som at være en god kone?
Hold op. Jeg er en god lærer. Jeg hjælper dem med at værdsætte sig selv.
- Men hvad med dig? - Det er mig.
- Jaså? - Hvad?
- Vil du have en cigaret? - Nej.
- Og du? Er du lykkelig? - Ja.
- Har du kendt andre kvinder? - Nej. Ikke rigtigt.
- Hvad med dig? - Nej.
Jamen Esti...
Er du stadig kun tiltrukket af kvinder?
- Din taske er... - Hvad?
Den er ekstremt erotisk.
- Må jeg køre en tur med den? - Nej.
- Du er ikke from. Du får ikke en. - Jeg beder dig!
- Bare en hurtig køretur. - Godt, slå dig løs.
Det er en sexet taske, skat.
- Hvad med børn? - Jeg har tre i tasken. Alle rødhårede.
Den klæder mig.
Her kyssede du mig for første gang.
Det er vanvittigt, at du er her.
Fandens!
- Ronit? Er det dig? - Ja.
- Hvad laver du her? - Jeg går bare en tur.
Det her er min mand, Lev. Det her er Ronit, Ravs datter.
- Jeg har jo fortalt om hende. - Hvordan går det, Lev?
Jeg hører, at du kommer til mindeceremonien.
- Rav var en stor mand. - Det ved jeg. Jeg er hans datter.
Vil du have en cigaret?
- Var det der fru Kuperman? - Nej.
- Esti! Er alt i orden? - Ja, jeg har det fint.
- Esti... - Jeg kommer om lidt.
Hvad er der sket?
- Hvad? - Hvad er der sket?
"Javist, det er magisk vævet."
"En sibylle, som i verden to hundrede solhverv så-
- broderede det i en profetisk raptus."
"Indviede orme havde silken spundet-
- og den blev farvet ind med mumiesaft, som blev udvundet af jomfruhjerter."
Flot, Sara.
- Hvad er vigtigt i stykket? - Lommetørklædet med jordbær på.
Hvorfor er det vigtigt? Er der nogen, som ved det?
Hvad sagde Othello om, hvordan det blev skabt?
- Rina? - Farven kom fra jomfrublod.
Nemlig. Ja?
Og løgnene. Jago lyver mere og mere, men man ved ikke hvorfor.
- Og mordet. Det var frygteligt. - Ja, hendes død er chokerende.
Undskyld, men mrs Shapiro vil tale med dig.
- Tak, jeg går derhen i frikvarteret. - Med det samme, sagde hun.
Læs videre på scenerne to og to.
- Godmorgen, piger. - Godmorgen, miss Scheinberg.
Kom ind, Esti.
- Mrs Shapiro. - Sæt dig ned.
- Vi vil bede dig overtage Ravs arbejde. - Det er selvfølgelig en udfordring.
Det vil blive svært at måle mig med Rav.
Hvad vil din kone sige, hvis du overtager synagogen?
Esti vil støtte mig, uanset hvilken beslutning jeg træffer.
Og Ronit Krushka? Hendes tilstedeværelse overraskede os.
Ronit sørger.
Hun skal føle sig velkommen under mindeceremonien.
Selvfølgelig.
Bliver Esti ikke distraheret af, at Ronit er vendt tilbage?
Hvorfor skulle hun blive det? Jeg opretholder orden i mit hjem.
Godt.
Hej.
Esti? Hvad er der sket?
- Er der noget galt? - Ikke her.
I går opførte jeg mig som en teenager.
Jeg var så dum og ufornuftig.
- Har nogen sagt noget? - Ja! Ja, og jeg bor her.
- Fortæl mig, hvad de sagde. - Rektor... Det spiller ingen rolle.
Vi må holde op med det her.
- Javel. - Godt.
Jeg kan ikke gøre det her.
Fint.
- Vi prøver at leve et godt liv. - Det ved jeg.
Og jeg har en dyb tro.
Guds ord er mit liv.
Jeg rejser i morgen.
Jeg vil ikke have, at du rejser.
Jeg vidste ikke, at det her ville ske.
Jeg vidste ikke engang, om jeg ville møde dig.
Kan vi ikke gå et sted hen? Kom nu.
Vi går et andet sted hen.
Kom her.
Jeg tænkte meget på dit liv i New York.
Jeg prøvede at forestille mig dit værelse.
Jeg holdt styr på tidsforskellen...
...så jeg vidste, hvornår du var vågen, og hvornår du sov.
Hvad er der?
Jeg tænkte på dengang, da Rav opdagede os.
- Hold op. - Hans ansigtsudtryk.
- Hvad var det, han sagde? - "Gud, tag mit liv!"
Åh, nej!
Det var frygteligt.
Jeg vil fotografere dig.
The Jewish Messenger?
Nej, nej...
Se på mig. Esti, se på mig.
Esti?
Undskyld, at jeg kommer så sent.
Har du spist?
Lad være.
Mrs Shapiro har indleveret en klage over dig og Ronit.
Hvad?
Opsøgte hun dig?
Ja.
Fortæl mig sandheden.
Jeg... Jeg kyssede Ronit.
Kyssede du hende?
- Undskyld. - Hvad gør du mod os?
- Jeg har forsøgt! - Hvad vil du?
Vil du såres igen? Har Ronit bedt dig rejse væk med hende?
- Åh, Dovid... - Hun tager tilbage til sine mænd.
Hvad er der galt med dig? Hvad er der galt?
- Hvad er der? Du kan fortælle mig det. - Kan jeg?
- Vi er altid ærlige over for hinanden. - Er vi?
Jeg sørgede for, at Ronit fik besked om sin fars død.
- Jeg ønskede, at hun kom tilbage. - Nej.
- Hun udnytter dig. - Nej.
- Du er blind! - Nej! Se på mig!
Jeg ønskede, at det skulle ske! Da vi var unge-
- var det også sådan. Det har altid været sådan her!
Jeg har altid ønsket det.
- Du bør forlade ham. - Jaså?
Hvor skulle jeg tage hen?
Jeg kommer for sent i skole.
Rabbiner.
Fruma.
Elliot.
- Rav ville være glad for, at du kom. - Jeg er glad for, at vi kom.
Amen. Tak, fordi du rejste så langt, Joey.
- Jeg ønsker dig et langt liv. - Tak, fordi I kom.
- Tak, fordi du kom. - Jeg kondolerer.
Skal du ikke spise?
Det smager godt. Virkelig godt.
Jeg har købt en flybillet til i aften.
Hvad?
Det er godt.
- Jeg håber, mindeceremonien går godt. - Det vil den gøre nu.
- Hvad med dig? - Hvad?
Hvad vil du gøre?
Det ved jeg ikke.
Prøv at forklare mig det.
Det kan jeg ikke.
Jeg må hellere... pakke.
Farvel.
Det er lettere at rejse, ikke sandt?
Nej, det er det ikke.
Er du ledig?
Undskyld.
Hallo?
Dovid? Nej.
Nej, hun er ikke sammen med mig.
Hvornår så du hende sidst?
Hun kommer tilbage. Bare rolig.
- Undskyld? - Jeg ringer efter sikkerhedskontrollen.
- Hej. - Hej. Hvor flyver du hen?
Til New York.
Esti?
Esti!
Esti?
- Hun burde ikke have kontaktet dig. - Hun gjorde det rette.
- Min far døde. Du ville ikke sige det. - Nu forstår du vel hvorfor?
- Jeg beskyttede min kone. - Dovid...
Jeg vil bede dig sætte mig fri.
Esti, kom her.
- Jeg var skræmt fra vid og sans. - Undskyld. Det var ikke meningen.
Jeg er gravid.
Et barn.
Gud holder sin hånd over os.
- Vi bør ikke være sammen længere. - Det er Hans ønske.
Jeg blev født ind i dette samfund. Jeg havde intet valg.
Jeg vil have, at mit barn selv kan bestemme.
Vi har ventet så længe på det her.
Jeg beder dig. Sæt mig fri.
Nej, nej...
- Dovid, du kan ikke... - Bland dig udenom!
Det kan jeg ikke. Undskyld.
Du kom tilbage.
- Fruma. - Esti.
- Jeg vil bare ære min far. - Det ved jeg.
Jeg beder dig.
Amen.
Hvorfor tager du ikke med til New York?
Tag med til New York, og vær sammen med mig.
Rav Krushkas bortgang-
- efterlader os i et tomrum. Forvirrede.
I dag trøster vi os med, at vi ved-
- at hans arv vil blive bevaret og ført videre til næste generation.
Jeg opfordrer en ny stemme til at træde frem. Rav Krushkas nærmeste lærling...
Hans åndelige... søn.
Og hans arvtager.
Rabbiner Dovid Kuperman.
Rabbiner Kuperman?
Rav Krushka talte ofte om lærerens pligt.
Pligten...
Undskyld, men jeg kan ikke.
Ravs eneste barn, Ronit Krushka, er her i dag.
Ravs sidste ord til os...
Hvorfor valgte han at tale om valgmuligheder?
Og frihed?
Der er intet, som er så ømtåleligt og sandfærdigt...
...som følelsen af at være fri.
Fri til at vælge.
Rav var en kæmpe inden for Tora- studier-
- men det var ikke en kæmpe, som kollapsede den dag, men en mand.
Han talte om englene og om dyrenes begær.
Med sine sidste ord-
- mindede han os om dette:
Vi er frie til at vælge.
Du er fri.
I er frie!
Jeg kan ikke tage imod det embede, jeg er blevet tilbudt.
Jeg har ikke tilstrækkelig viden.
Tilgiv mig.
Jeg sniger mig ud.
Shalom.
Farvel, Dovid.
- Godmorgen. - Godmorgen.
Godmorgen.
Er det din taxa?
- Farvel. - Farvel.
Jeg ønsker dig et langt liv.
- Hvilken terminal? - Fem, tak.
- Ronit, vent! - Stop! Vil du lige standse bilen?
Du bliver en fantastisk mor.
Du vil være tapper og smuk.
Jeg elsker dig. Det gør jeg.
Vil du fortælle mig, hvor du tager hen?
Ja, det skal jeg nok.
Undskyld?
Kan vi tage en lille omvej?
Farvel, far.
www.DanishBits.org
Danske tekster: www.btistudios.com